![Српска деца најмлађег узраста у хрватском усташком логору за децу. Први транспорт стигао је на железничку станицу у Сисак 3. августа 1942. Фото: принтскрин, youtube Српска деца најмлађег узраста у хрватском усташком логору за децу. Први транспорт стигао је на железничку станицу у Сисак 3. августа 1942. Фото: принтскрин, youtubeвгуст 1942. Фото: принтскрин, youtube](http://www.srpski-memorijal.rs/wp-content/uploads/2015/06/deca_jasenovac-youtube_.jpg)
Српска деца најмлађег узраста у хрватском усташком логору за децу. Први транспорт стигао је на железничку станицу у Сисак 3. августа 1942. Фото: принтскрин, youtube
На празник новоканонизоване Свете дјеце мученика јастребарских и сисачких служена је архијерејска литургија.
Литургију је служило свештенство предвођено епископом буеносајерски и јужно-централно амерички Кирилом који је и администратор Митрополије загребачко-љубљанске.
Ово је прва литургија посвећена новоканонизованој Светој дјеци мученика јастребарских и сисачких служена на овај датум.
Литургији су присуствовали Невенка Кончар, рођена у селу Милошеву у Градишци 1937. године, преживјели логораш у дјечијем логору у Сиску и Јастребарском, Мирјана Олујић, замјеник жупана Сисачко – мославачког из реда српског народа, Јелена Милић, амбасадорка Србије у Хрватској, Милорад Пуповац СДСС и Милорад Арлов предсјеник Одбора за помоћ КиМ из Српске.
Након литургије, обишли су дјечије гробље у Сиску, гдје су се окупљени помолили за невино страдалу српску дјецу у Другом свјетском рату.
У парку Дијана Будисављевић, помен и вијенац за 2.000 српске дјеце, положила је Јелена Милић, амбасадор Србије у Хрватској.
Дјечији логор у Сиску је отворен 3. августа 1942. године, када је доведено око 1.300 дјеце из логора Млаке и Старе Градишке.
Логор је био смјештен у основној школи у Сиску, солани Реис, самостану сестара реда Светог Винка и Соколском дому.
У неколико транспорта до краја октобра 1942. године у Сисак је стигло више од 7.000 српских малишана са подручја Козаре, Баније, Лике, Кордуна и Славоније.
Један од најпотреснијих објављених докумената који говори о умирању недужне дјеце у Јасребарском је биљежница чувара мјесног гробља Фрање Иловара, који је поступајући према наређењима данима сахрањивао мртве малишане и о томе водио дневник.
Кроз дјечји логор Јастребарско од 11. јула 1942. до 26. августа 1942. године, према неким документима, прошло је 3.336 махом српске дјеце, од тога више од 2.000 са Козаре.
За непуних мјесец и по дана у овом логору је према „званичним“ подацима уморено 768 дјеце узраста од неколико мјесеци до 14 година.
На споменику је наведен број од 468 уморених заточеника дјечјег логора, али права истина можда никада неће ни бити откривена.
Дјечији логор у Јастребарском, код Карловца, био је један од неколико логора за српску дјецу у Независној Држави Хрватској.
Основан је под именом „Прихватилиште за дјецу избјеглица“ са задатком да се у њему из осталих логора сакупе дјеца и одгајају у усташком духу, по узору на јаничаре.
Комплекс логора налазио се на три локације у граду Јастребарском.